znamení
znamení (Tschechisch)
[Bearbeiten]Substantiv, n
[Bearbeiten]Singular | Plural | |
---|---|---|
Nominativ | znamení | znamení |
Genitiv | znamení | znamení |
Dativ | znamení | znamením |
Akkusativ | znamení | znamení |
Vokativ | znamení | znamení |
Lokativ | znamení | znameních |
Instrumental | znamením | znameními |
Worttrennung:
- zna·me·ní
Aussprache:
- IPA: [ˈznamɛɲiː]
- Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
- Verbalsubstantiv vom Verb „znamenat“ (Konjugation):
- [1] offensichtlicher Wink, der auf etwas hinweist oder der etwas kennzeichnet; Zeichen, Signal, Kennzeichen
- [2] Ereignis, das auf etwas in der Zukunft Liegendes hindeutet; Vorzeichen, Omen, Vorbote
- [3] offensichtliche Zeugenschaft für etwas; Zeichen
- [4] eines der zwölf Tierkreiszeichen; Sternzeichen
Synonyme:
Beispiele:
- [1] Na území CHKO je zakázáno bezdůvodně používat zvukových znamení.
- In einem Naturschutzgebiet ist es verboten, grundlos Tonsignale abzugeben.
- [2] „Viděl jsem to jako dobré znamení, že se vrací do normálu.“[1]
- Ich sah das als gutes Vorzeichen, dass man zur Normalität zurückkehrt.
- [3] Na znamení smíření mu podal ruku.
- Zum Zeichen der Versöhnung gab er ihm die Hand.
- [4] Narodila se ve znamení Panny.
- Sie wurde im Sternzeichen Jungfrau geboren.
Charakteristische Wortkombinationen:
- [1] kouřové znamení — Rauchzeichen, zastávka na znamení — Bedarfshaltestelle
- [2] dobré / nedobré znamení — gutes / ungutes Vorzeichen
- [3] znamení kříže — Kreuzzeichen
Wortfamilie:
Übersetzungen
[Bearbeiten] [2] ?
|
[4] eines der zwölf Tierkreiszeichen; Sternzeichen
- [*] Internetová jazyková příručka – Ústav pro jazyk český AV ČR: „znamení“
- [1–4] Bohuslav Havránek (Herausgeber): Slovník spisovného jazyka českého. Prag 1960–1971 : „znamení“
- [1–4] Oldřich Hujer et al. (Herausgeber): Příruční slovník jazyka českého. Prag 1935–1957 : „znamení“
Quellen:
- ↑ Dálkové ovládání, 1999, zitiert nach korpus.cz