pravit
pravit (Tschechisch)
[Bearbeiten]Aspekt | ||
imperfektives Verb | perfektives Verb | |
---|---|---|
pravit | pravit | |
Zeitform | Wortform | |
Präsens | 1. Person Sg. | pravím |
2. Person Sg. | pravíš | |
3. Person Sg. | praví | |
1. Person Pl. | pravíme | |
2. Person Pl. | pravíte | |
3. Person Pl. | praví | |
Präteritum | m | pravil |
f | pravila | |
Partizip Perfekt | pravil | |
Partizip Passiv | — | |
Imperativ Singular | prav | |
Alle weiteren Formen: Flexion:pravit |
Worttrennung:
- pra·vit
Aussprache:
- IPA: [ˈpravɪt]
- Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
Synonyme:
Beispiele:
- [1] Tak pravil Zarathustra.
- Also sprach Zarathustra.
- [1] Pověst praví, že svůj název odvozuje od tvrze.
- Die Sage erzählt, dass sein Name von der Bezeichnung einer Festung abgeleitet ist.
Wortfamilie:
Übersetzungen
[Bearbeiten]- [*] Internetová jazyková příručka – Ústav pro jazyk český AV ČR: „pravit“
- [1] Bohuslav Havránek (Herausgeber): Slovník spisovného jazyka českého. Prag 1960–1971 : „praviti“
- [1] Oldřich Hujer et al. (Herausgeber): Příruční slovník jazyka českého. Prag 1935–1957 : „praviti“
- [1] seznam - slovník: „pravit“
- [1] centrum - slovník: „pravit“
- [*] Uni Leipzig: Wortschatz-Portal „pravit“
Aspekt | ||
imperfektives Verb | perfektives Verb | |
---|---|---|
pravit | pravit | |
Zeitform | Wortform | |
Futur | 1. Person Sg. | pravím |
2. Person Sg. | pravíš | |
3. Person Sg. | praví | |
1. Person Pl. | pravíme | |
2. Person Pl. | pravíte | |
3. Person Pl. | praví | |
Präteritum | m | pravil |
f | pravila | |
Partizip Perfekt | pravil | |
Partizip Passiv | — | |
Imperativ Singular | prav | |
Alle weiteren Formen: Flexion:pravit |
Worttrennung:
- pra·vit
Aussprache:
- IPA: [ˈpravɪt]
- Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
Synonyme:
Beispiele:
- [1] Vypil pivo a pravil, že by si dal ještě.
- Er trank das Bier aus und sagte, dass er noch eines trinken würde.
Wortfamilie:
Übersetzungen
[Bearbeiten]- [*] Internetová jazyková příručka – Ústav pro jazyk český AV ČR: „pravit“
- [1] Bohuslav Havránek (Herausgeber): Slovník spisovného jazyka českého. Prag 1960–1971 : „praviti“
- [1] Oldřich Hujer et al. (Herausgeber): Příruční slovník jazyka českého. Prag 1935–1957 : „praviti“
- [1] seznam - slovník: „pravit“
- [1] centrum - slovník: „pravit“
- [*] Uni Leipzig: Wortschatz-Portal „pravit“